- I tidligere afsnit... - Mike?
- Hvem helvede er den fyr? - Min bror.
- Jeg får et flashback. - Hvad gør du egentlig her?
I søger en læge, og jeg blev tilbudt en vagtlægestilling.
Er du rede til at afvise et job, der er dit liv?
- Kan du ikke sove? - Nej.
- Har du fortrudt noget? - Intet.
Du?
- Dette kan blive indviklet. - For du er ledelse og jeg arbejder?
Folk vil snakke. HR vil reagere voldsomt.
Snakker vi ikke, snakker de ikke.
Er du sulten?
- Lad mig lave noget til dig. - Der er ikke tid.
- Selvfølgelig er der det. - Det er der ikke.
Så du rejser uden at ane, hvem der tager din plads?
- Når du formulerer det sådan... - Jeg ler ikke, Leanne.
- Du sagde, jeg skulle leve. - Jeg mente: Dyrk yoga.
Yoga. Kender du mig slet ikke?
Jeg kender dig bedst af alle. Derfor burde du have talt med mig først.
Jeg behøver ingens tilladelse, Jesse. Jeg behøver en pause.
Dette sted er alt, hvad jeg har. Dét er problemet. Jeg behøver mere.
Hvad ønsker du?
Jeg kender ikke engang menuen.
- "Spis, bed, elsk." - Hvabehar?
Kom nu. Du skal spise, bede og elske. Det siger Oprah.
Bare for det vil jeg ikke delagtiggøre dig I min lottokupon.
Mega Zombie. To millioner dollars.
- Har du købt kuponen Mega Zombie? - Se selv. Du kender mig slet ikke.
- Intet varer evigt. - Nogle ting gør.
Tak skal du have.
Gloria. Det er min fridag.
Er tilbage I morgen. Sig, jeg med glæde kommer igen.
Leanne. Beklager, du måtte vente. Kom herind.
Jeg inviterede Gina med.
Jeg ved, det er din fridag, og Gina skal på vagt, så jeg er hurtig.
Jeg sagde til hende, at du har fortjent at vælge efterfølger.
Men bestyrelsen skal godkende det.
Hvad ved bestyrelsen om at undervise skadestuelæger?
- Ingen har arbejdet med det. - Nej, men det har jeg.
Jeg er trods alt stadig "dr. Med.".
Bestyrelsen er urolig, fordi du ikke har nævnt en efterfølger.
- Og du rejser om to uger. - Jeg behøver mere tid.
Jeg godkendte ansættelsen af Mike Leighton.
En anset fhv. Ansat og søn af et bestyrelsesmedlem.
Jeg bad Mike om at komme tilbage på trods af sin far.
Jeg valgte ham ikke nødvendigvis som leder.
Men fordi vi ville mangle en læge, når jeg er væk.
Du har ikke lov til at hyre læger til skadestuen. Det skal dens leder.
- Er det derfor, jeg er her? - Selvfølgelig ikke.
Du er vikar, Gina. Jeg har været her I 20 år, og du hiver mig til rektor.
Jeg hev dig herop.
Lægeuddannelse på Angels Memorial er I top, især akutlægers.
- Og hvorfor er det mon sådan? - Pga. Dig, men det er større end dig.
Og det er jeg også.
Mike Leighton er et perfekt valg, så han godkendes hurtigt.
- Har du allerede fremlagt det? - Nej, det har hans far.
Hvad nu, hvis jeg synes, at Nead Hudson er et bedre valg?
Bestyrelsen vil så alvorligt overveje det på deres møde I morgen.
- Lad mig tale med hende. - Held og lykke med det.
Du nævnte, at der kunne være nogle udfodringer, da du ansatte mig.
Jeg vænner mig aldrig til at skifte fra nat-til daghold.
- Jeg så dig og Heather. - Hvad?
Du, Heather, herinde. Kan ikke gøre det uset.
- Du kender Angus' følelser for hende. - Ja, han er varm på hende.
- Hvad skal jeg gøre? - Fortæl ham det.
Her er ingen hemmeligheder. Bedst, det kommer fra dig.
- Har Gina sat mig sammen med dig? - Du kender politikken.
Nye tilbringer første vagt med en ældre for at lære arbejdsgangen.
Forskellen er, at jeg I forvejen var ansat her.
Jeg vidste ikke, vi havde råd til en ny. Har din far trukket I tråde?
- Det er ikke min stil. - Hvor fik Gina pengene?
- Det var Leanne, der ringede til mig. - Hun ansætter ikke.
20-årig mand, skudsår I højre siden og bugen.
- Kriminalassistent Carmody. - Mafiakriminalitet?
- Jeg går med. - I orden. Gå bare ikke I vejen.
Slap af. Vi er dine læger. Lad os flytte ham. En, to, tre.
Jeg skal bruge en FAST og to IV-kanyler. Og tjek blodtryk.
- Er han farlig? Bør han lænkes? - Han hedder Kiran Petrosian.
- Ham skal I ikke bekymre jer om. - Hvem så?
Karo, hans far. Overlever han, får I nok stadionpladser eller en Porsche.
- Og hvis han dør? - Lad ham ikke dø.
- 20-årig mand, skudsår I skulder. - Han skød fyren.
God distal puls. Ikke andre sår.
Grundigt tjek efter første undersøgelse. Overse intet.
- Er det faren, Karo? - Onklen, Emanuel.
Kiran og vennerne bevogtede farens varehus,
da onkel Emanuel og nogle af hans bøller brød ind. Skudveksling.
Faren venter. Vil tale med en læge.
Vil I ikke have ham her, må I hellere sludre med ham.
- Neal, klarer du det? - Ja.
Forbered operation. Såret er dybt.
- Mr. Petrosian. Dr. Leighton. - Lever min dreng?
Ja. Vi arbejder på ham lige nu.
- Og skiderikken, der skød ham? - Han er ikke min patient.
Karo, er dine venner bevæbnet? Det er ulovligt herinde.
Hov, vent!
Hov, hov! Vent! Vent, Karo. Vent!
Karo. Bed dine mænd om at lægge våbnene.
Onkel, jeg har ikke noget. Se! Okay? Intet.
- Hvordan har far og Kiran det? - Nævn ikke min søn!
- Forstået? - Hvad helvede laver I?
- Han er her ikke for at såre nogen. - Nej.
Du har brug for, at jeg går tilbage og arbejder på din søn. Ikke?
Det kan jeg først, når alle har lagt våbnene.
Gå med betjentene. Gå.
Han kunne ikke vide, det var Kiran.
Din far og jeg har altid løst konflikter.
Dør min dreng, er det slut.
- Onkel. Hold nu op. - Okay, okay.
Tjek blodtryk igen, og lad se seneste hæmoglobin og hæmatokrit.
- For du vild? - Blev forsinket. Hvad har vi?
- Leveren er vist slemt skadet. - Hvor kommer blodet på ryggen fra?
Vi tjekker. Øverst ser det normalt ud. Lad os dreje ham.
Hæmoglobin er ni, hæmatokrit 20.
- Blodtryk 92 over 60. - Nedadgående.
Og to udgangshuller til. Lad os skanne ham.
- Kun ét hul her. - Lad os rulle ham. Parat?
- Og der er nummer to. - Kuglen gik lige igennem.
- Du var meget heldig. - Det gør helvedes ondt.
- Nogen allergier? Tidligere lidelser? - Nej.
- Otte milligram morfin. - Det fjerner det værste.
Nej, ingen medicin. Bare gør noget ved min arm.
Godt. Sy ham sammen. Lad os bruge 2.0 silke.
- Er min nevø død? - De bringer ham til røntgen.
Lad os først rense det her.
Tager du nordpå?
- Jeg ved ikke, hvor jeg skal hen. - Kan jeg få et lift nordpå?
TAG IKKE BLAFFERE OP
Pinligt.
Jeg standsede for at få lidt at spise. Held og lykke.
- Hvad vil du mon spise? - Hvabehar?
Tærte? Jeg elsker tærte.
Godt, jeg køber et stykke tærte til dig.
En mand I 40'erne. Faldet ned fra taget.
Flere brud, halsen sikret derude. Puls svag, blodtryk 80 over 40.
- Flyt ham. Af sted. - Det er min mand!
Han er I gode hænder. Vi gør, hvad vi kan.
- Dr. Lorenson. - Centralstuen!
Kan jeg få vejrtrækningsudstyr? Sir, kan du høre mig?
- Vent her, Lori. - Jeg må forklare noget.
Jeg skal hjælpe din mand nu. Okay?
- Jeg har etomidat. - Her er suxamethonchlorid.
- Han faldt fra fjerde etage. - Nej. Han sprang.
Røntgen nu.
- Ingen puls. - Asystolisk.
- Kompressioner, dr. Lorenson. - Hvad laver I?
Stop det. Gør det ikke. I skal holde op.
- Frue, han er meget syg. - Min mand ønsker ikke det her.
- Han sprang. Han ønsker at dø! - Har du papir på det?
- Stop! - Lad os hjælpe din mand, okay?
- Vent med kompressioner. - Jeg har en puls.
Kom, lad os gå.
Det viser klart, at jeg kan repræsentere min mand.
Det er I orden. Mrs. Nicholson, tak.
Det er forkert. Vi kan ikke lade hende bestemme det for ham.
- Vi har ikke hans version. - Han sprang fire etager ned.
At ønske selvmord er ikke det samme som at afvise tiltag.
- Han er paranoid-skizofren? - Ændrer det noget?
Nej. Det gør hans juridiske dokumenter.
Hans kone siger, han ikke vil genoplives, så det passer.
En psykisk syg kom her med brug for hjælp, så hvad nu?
Vi har givet ham hjælp, men han har lov til at afvise den.
Han skrev ikke under på ikke at ville genoplives.
Dr. Perello har ret. Han er bevidstløs, så konen har fuldmagt.
Skizofreni er ikke en dødsdom. Medicin kunne ændre hans mening.
- Er det her okay for dig? - Nej, men der er regler.
Skråt op med dem. Er jeg den eneste, der er imod?
Sig det, du altid siger: Vi må ikke dræbe en gæst I dit hus.
Det er anderledes. Manden ønsker ikke dette.
Christa har en pointe. Det føles forkert.
Pointen er ikke følelser, men hvordan det er.
Vi følger konens instrukser.
Det er min fjerde dag med feber. Jeg forstår det ikke.
- Er den øm? - Ja. Og dine hænder er iskolde.
Det hjælper ikke mine kuldegysninger.
Er du virkelig en læge med de smilehuller?
- Ellers fupper jeg godt. - Hendes laboratorieresultater.
Jeg var I Cancun og faldt, da jeg spillede volleyball på stranden.
Infektion, ikke? Jeg er meget uheldig.
- Har du været I Cancun? - Nej.
- Er du seksuelt aktiv? - Inviterer du mig ud?
Det ville være vildt upassende. Men måske siger jeg ja senere.
Du fik ikke det her af faldet.
- Har du vaginalt udflåd? - Kun en urinvejsinfektion for nylig.
- Du har gonorré. - Men I knæet?
Bakterierne kan spredes til leddene. Her er pus ophobet I knæet.
- Laver du sjov? - Laboratoriet siger gonorré.
Jeg dræner dit knæ, og så får du antibiotika intravenøst.
Vi tager det I opløbet. Hold ud.
Åh gud.
Wow. Hun er nærmest perfekt, er hun ikke?
- Heather? - Du sagde, vi kan lave smukke børn.
- Angus, hold op. - Hvorfor?
Jeg er så træt. Jeg kunne sove her for evigt.
Hvad så, kaptajn?
Godt. Jeg er færdig. Okay.
Kaptajn?
Angus kan lide Heather Pinkney. Vidste du det?
Jeg tror, du kan gøre det bedre. Meget bedre.
Det er også tvivlsomt, for jeg indså netop, hun omgås en anden.
- Virkelig? Hvem? - Hendes vejleder.
- Karmahjulet vender tilbage. - En sygeplejerske så dem snave.
Så vulgært. Er det ikke, Mario?
Hun er åbenbart kun interesseret I overlæger eller derover. Jeg er ude.
Sandelig.
- Håber, du var beskyttet. - Jeg vil ikke have et knæ med pus.
- Undskyld. - Din far får det godt.
- Ja. Men min fætter? - Vil du afslutte jobbet?
Det er vores fædres fejde, ikke vores.
Hvordan blev de sådan?
Min far og min onkel havde et meget succesfuldt foretagende.
Så skændtes de om penge og kontrol.
Begge mente, den anden snød.
Det endte med, at de hellere ville skyde end tale.
- Du og din fætter var immune? - Vi holdt hemmeligt, vi var venner.
Hvem kan forstå vores skøre familie?
Men nu er vi som brødre.
Din fætters tilstand er kritisk. Flere skudsår.
Men han klarer sig?
- Vi gør, hvad vi kan. - Jeg må se ham.
En dårlig idé. Din onkel er her stadig.
- Dr. Pineda, jeg behøver hjælp. - Gordon?
- Jeg har så ondt. - Har du skadet din hånd på ny?
Nej, det er min mave.
- Husker du mig blandt så mange? - Det var kun I går.
Jeg blæser nok det her op. En af mine venner døde for nylig.
- Det er jeg ked af. - Ja, kræft.
Jeg blev hos ham indtil slutningen.
- Hårdt. Jeg oplevede lige det samme. - Det er jeg ked af at høre.
Jeg er nok bare paranoid.
Jeg tager nogle prøver. Ser, hvad det er.
- Og jeg giver dig smertestillende. - Tak.
- Far, hvad laver du her? - Hilser du sådan på din gamle?
Far er her I byen til bestyrelsesmødet I morgen.
- Angus, vil du give os et øjeblik? - Gerne.
Ja, jeg har nogle patienter.
Jeg hører, at han trives godt her.
- Lidt overraskende, faktisk. - Jeg har altid ment, han blev god.
- Gid, jeg havde din optimisme. - Hvad ville du tale om?
Dette er ikke offentligt. Hold det for dig selv.
- Leanne Rorish siger op. - Aldrig I livet.
Hvad siger du til at få hendes stilling?
Det burde være Neal Hudson eller Rollie Guthrie, ikke mig.
Leanne fik dig tilbage. Naturligt, at du erstatter hende.
Det vil ikke være svært for mig at få bestyrelsens støtte til dig.
Præcis derfor forlod jeg dette sted tidligere.
- En far bør hjælpe sin søn. - Sådan vil jeg ikke have jobbet.
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Jeg må gå, men lad mig gøre det klart: Gør ikke noget.
Jeg ønsker ingen tjeneste.
- Bam. - Bam.
Hvad er der oppe nordpå?
Arvin. Fængslet. Min far er der.
- Jaså. - Det er okay. Han fortjener det.
- Ser du ham tit? - En gang om måneden. Helst.
Wow. Du er en god søn.
Nogen må være det. Mine brødre er ligeglade.
- Vil du have is på det? - Hvorfor ødelægge noget så smukt?
Det er perfekt, som Gud lavede det.
Forstået.
"Af og til får man vist lyset på sære steder, hvis man ser efter."
Det var smukt. Det har jeg ikke hørt før.
Det er Grateful Dead.
Han er ikke en dårlig far, selv med det han har gjort.
Desuden er han min far, så...
Vi får ikke lov til at vælge dem.
Der skar han mig.
Jeg laver sjov. Snowboard-skade. Vold er ikke ham.
- Hvad gjorde han så? - Stjal.
Han stjal min barndom. Jeg laver sjov igen.
- Men jeg ser bare ikke tilbage. - Det forstår jeg godt.
Er det Petrosian-knægten? Hvad sker der?
Han mistede blodtryk og puls efter skanningen.
Det udgangshul er en fontæne.
- Intet. - Fortsæt kompressioner.
- Er kirurgerne parate? - Jeg varsler igen.
Hold inde med kompressioner.
Foreløbig er pulsen tilbage.
- Hvad ville far? - Blande sig. Som sædvanlig.
- Han kom aldrig til mig. - Du er heldig.
Hold det her inde, mens jeg binder.
- Blande sig I hvad? - Angus, ikke nu.
Okay, skær. Hvad er det næste?
Han behøver traumekirurgi og væsketerapi, og mål H&H.
- Gør vi det I siderne? - Ja.
- Parat? - Flyt ham ud.
Skanningen viser en ødelagt lever. Han behøver transplantation.
Ikke tid til at finde donor. Tjek familien for et match.
- De virker ikke som donortyper. - Hans eneste mulighed.
- Hvorfor er far her egentlig? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved, når du lyver. Hvorfor er han her?
Ti stille med det. Leanne rejser. Far ønsker, jeg overtager.
Hvad?
Vil I tale med Kirans familie sammen?
- Hun vil nok sige det til dig. - Sikkert.
- Så vi er venner? - Ja, Selvfølgelig.
- Hvad vil I? - Vi må tale. Testen kom tilbage.
Testen? Hvilken test?
Manny er et donormatch for din nevø.
- Hans lever kan bruges. - Vil I tage hans lever?
Kun en del af den fjernes til transplantation.
Manny vil derpå kunne leve normalt, din nevø ligeså.
Nej.
- Kan du og jeg tale sammen? - Nej. Det kan I ikke.
Han er min søn. Jeg vil ikke sætte ham på spil for dem.
Kiran kunne dø.
Du er lige så svag, som han er.
- Hvad foregår der? - Artrocentese.
Mulig bakteriekilde. Vi må bortsuge det.
Vi? Er der en kirurgisk komplikation her?
- Har du det godt? - Hun er lidt bedøvet.
- Jeg gav hende fentanyl. - Jeg forstår det.
Du savnede mig og ville have lidt alenetid.
- 16 enheder, tak. - Kan du håndtere det?
Større kirurger har fejlet med mindre.
Hvad med dr. Campbell? Hvordan er hans operationshænder?
Har du noget at spørge mig om vedrørende dr. Campbell?
- Burde du ikke have fortalt mig det? - Hvad angår det dig?
Jeg ved ikke, hvad du tror, vi er, men vi er ikke et par.
- Jeg siger ikke, I ikke kan omgås. - Ja, vi er frie.
Hvis du stadig vil omgås, vil jeg gerne.
- Men forsøg ikke at styre mig. - Det lyder som en god plan.
- Hvad sker der? - Intet. Alt er I orden.
- Skændes I? - Nej.
- Er testen kommet tilbage? - Det er ikke kræft.
Det er den bedste sætning, jeg har hørt.
- Du må elske dit job lige nu. - Jeg er glad på dine vegne.
Du må arbejde på at udtrykke følelser.
Der er noget usædvanligt. Blod I din urin.
Og en test viser, at dit blod er længe om at koagulere.
Tyder på et antikoaguleringsproblem. Får du noget blodfortyndende?
- Coumadin, warfarin...? - Nej. Er det alvorligt?
Der er risiko for indre blødning, men det løses.
Du får noget Vitamin K for at koagulere bedre. Det bliver okay.
- Satte du mig ikke bare af? - Jeg har noget at se her.
Af og til får man vist lyset på sære steder, hvis man ser efter.
Bam!
Det kom krybende langsomt.
Skizofrenien. Først bemærkede jeg små ting.
Han ser postbuddet I butikken og vil gå.
Eller han bliver vred over vejret og ved ikke hvorfor.
Så begyndte han at smide med ting...
Slå I væggene, høre stemmer.
Og de små ting blev store ting.
Og så blev de store ting alting.
- Har I prøvet behandling? - Ja.
Men for et år siden besluttede han, det var slut. Han var klar.
Han ønskede at få lov til at dø.
Jeg forsøgte at få ham til at kæmpe, men...
Det var som at forsøge at få en flod til at skifte retning.
Går hans hjerte I stå igen, genopliver vi ikke.
Vi gør ikke noget. Er det dét, du ønsker?
Det er, hvad han ønsker.
- Sikker? - Vil du ud I venteværelset?
- Nej, jeg vil blive. - Okay.
Jeg ved, du tænker, at jeg opgiver ham.
Hvorfor er du her, dr. Rorish?
Jeg sendte dig 32 breve. Alle returneret uåbnede.
- De var en del af min helbredelse. - Ikke en del af min.
Manny.
- Jeg kan ikke gå imod far. - Du sagde, Kira var som en bror.
- Det vil være et vælge side. - I det mindste dit eget valg.
Jeg forstår godt din far, men lad være med at adlyde ham.
Han er min far. Respekt er alt for ham.
Så sig nej til ham. Få ham til at respektere dig.
Jeg vidste ikke, du kom I dag.
Det vidste jeg heller ikke.
Kommer du for at råbe mere ad mig, så lad være.
Jeg er allerede I helvede. Det her sted...
Du ved ikke, hvad der sker her.
Jeg ved godt, at jeg fortjener det hele.
Jeg burde ikke have kørt den aften.
Jeg vidste, jeg var fuld, og kørte alligevel.
Jeg er ked af det.
Hvor mange gange skal jeg sige det, før du tror på det?
Jeg tror på dig.
Det er derfor, jeg er her.
Jeg tilgiver dig.
Jeg ved godt, at dette sted ikke er dit egentlige fængsel.
Dit egentlige fængsel var dit behov for at høre mig sige de ord.
Det var også mit fængsel.
- Undskyld. - Hvad laver du herinde?
Du skulle se dit ansigt. Undskyld. Det var ikke meningen, men sjovt.
- Slet ikke sjovt. - Nej, slet ikke sjovt.
- Du burde ikke være oppe. - Nej. Jeg ledte efter dig.
Dette er pauseværelset. Kun for læger.
Forstået. Jeg vil bare spørge dig om den blødersygdom.
Jeg vil ikke klynke eller være cyberkonder.
Men jeg googlede det. Skræmmende.
Du skal ikke surfe og stille din egen diagnose.
- Jeg vil gerne tale, men... - Fortynder kaffe blod?
Det fremgik ikke klart online.
Er du okay? Du virker stresset.
Gordon. Jeg må få dig tilbage til din seng.
Hvad sker der, dr. Pineda? Hvem er De?
- Gordon. En patient. - De bør ikke være herinde.
Han venter på tests og er lidt nervøs.
- Patienter må ikke være her. - Det sagde jeg til ham.
- Hun er en meget dygtig læge. - Godt at vide. Lad os gå. Ud.
- Er det ikke uhøfligt? - Det er ikke en restaurant.
En smil og en tærte er ikke garanteret. Skal vagten komme?
Nej.
Tak, dr. Pineda.
Du behøvede ikke at være så barsk. Han er bare en...
En patient. Og du er læge. Han kan klart lide dig.
Giv ham ikke det forkerte indtryk. Han er ikke din ven.
Som kvinde må du indse, at det er vigtigt, hvordan situationen virker.
Far.
Jeg har stor respekt for dig, men der er noget, jeg må gøre.
Jeg sagde nej.
Du lader dit had blænde dig. Så ser du svag ud.
- Hvad sagde du til mig? - Hvorfor forstår du det ikke?
Jeg giver en del af mig for at redde Kiran.
Så vil onkel Karo stå I gæld til os. Det giver os en styrkeposition.
Er det ikke det, vi ønsker?
Transplantationsholdet venter. Vi må I gang.
Mr. Petrosian, vi må udskrive dig. Du ved, hvad det betyder.
Du havde ret. Jeg vævede. Tvivlede på, om jeg kunne klare det.
- Hvad ændredes? - Jeg tog på en køretur.
Godt. Har du besluttet dig til hvem?
- Mit svar vil ikke være ændret. - Svar på hvad?
Mr. Harbert og min far tilbød mig lægedirektørstillingen.
Jeg afviste det. Kan ikke lide måden, min far gør ting på.
Du er den eneste, nogen kan se I det job, dr. Rorish.
Men kan du ikke, bør det gå til Neal.
Jeg sætter pris på alt, hvad du har gjort for mig.
Men du har lært mig, at vores valg betyder noget.
- Jeg kan ikke. - Hvad gør du?
- Jeg kan ikke.
Stop.
Stop. Lorenson. Du er nødt til at stoppe.
Christa! Stop.
- Stop. - Undskyld.
Jeg er meget ked af det.
Dødstidspunkt klokken 15.45.
Jeg er ked af det.
Dr. Savetti. Hun er I kritisk tilstand!
Fik feber, og blodtrykket faldt.
Jeg skal bruge to store katetre, laktat, blodtryk.
- Hvad skete der? - Knæinfektion. Gonorré.
Jeg troede, jeg havde dækket hende ind intravenøst.
- Sen indikation? - Symptomer I mindst en uge.
Hun gik nok I septisk chok. Det sker. I centralstuen!
Indled med bredspektrede antibiotika og pressorstof.
De skræmte mig. Hvad laver De her? Hvorfor er De I lægedragt?
Du har et holdningsproblem.
Vi har en kritisk patient her. Fokusér.
Ved ikke, om jeg er I en arterie eller vene.
- Pulsen falder. - Den er mørk, men bløder meget.
Hun er I septisk chok. Svært at skelne.
Vent. Lad mig vise dig det.
Tag det rør her.
Sæt det på sprøjtekatetret og hold det op sådan.
- Og det fyldes med blod. - Ja. Som kviksølv I et termometer.
- Højt, en arterie, lavt, en vene. - Svag puls. Vi brækker snart ribben.
Kom nu. Kateter.
Jeg er inde. Forbind det, Jesse.
- Ja! Trykket forbedres. - Mere væske, træk et laktat.
Se? Behøvede mig ikke. Allerede I venen.
- Du sagde ikke, du rejste? - Du ved hvorfor. Du var der.
- De 30 bilers sammenstød. - Er det dét?
Begge patienter overlevede, Leanne.
- Men jeg valgte forkert. Igen. - Det gjorde jeg også.
Men du vidste, det var forkert. Derfor kom du med mig.
Vores opgave var at prioritere patientbehov.
Det gjorde jeg ikke, fordi jeg ikke kunne se bort fra egne behov.
- De to patienter kunne være døde. - Men de døde ikke.
Ja...
Jep...
Jeg gav mig ikke rigtig tid efter mit uheld.
- Det har du sagt mange gange. - Åh ja.
Jeg lod dette sted fylde tomrummet, min familie efterlod.
Jeg fandt aldrig ud af, hvem jeg er uden dem.
Det har jeg behov for at gøre.
- Hej. Jeg talte med Leanne. - Fint.
- Så det hele ordner sig? - Hvilket?
- Du tog vel jobbet? - Nej.
- Tilbød hun dig det ikke? - Nej.
Men det er helt I orden. Jeg så dig med Angus og Mario.
De var bange, men du fik dem igennem.
Uden at ydmyge dem. Du opmuntrede og vejledte.
Du er født til det her. Det vidste Leanne.
- Hold op. Du er god til alt det. - Forlad ikke det her.
Hjælp! Vil nogen hjælpe?
Tekster: Peter Buhl www.sdimedia.com